![Nyomtatóbarát változat Nyomtatóbarát változat](/sites/all/modules/print/icons/print_icon.gif)
A II. világháború idején egy fiatal amerikai filmrendező, Norman Granz elhatározta, hogy felveszi a harcot a rasszizmus ellen. Eredeti ötlettel azt gondolta, erre legalkalmasabb műfaj a jazz, s hogy még hatásosabb legyen a dolog, helyszínül komolyzenei hangversenytermeket választott. Így született meg a Jazz at the Philharmonic sorozat, melynek első koncertjét 1944. július 2-án New Yorkban, a Carnegie Hallban rendezte. A „jam session”-öket magnóra vette, majd 78-as fordulatú lemezen jelentette meg. Rövid időn belül ő lett a producer, aki a különböző stílusok legrangosabb képviselőit nyerte meg az ügynek. Hogy csak néhány nagy nevet említsek: Ella Fitzgerald, Oscar Peterson, Charlie Parker, Art Tatum, Dizzy Gillespie, Stan Getz, Billie Holiday, Lester Young… Így indult a Verve-sztori.
Az aranylakodalmat egy kissé előre hozták, így a Carnegie Hallban az idén április 6-án tartották az 50. évfordulós hangversenyt. (Jellemző az amerikaiak munkatempójára, hogy a koncert legemlékezetesebb perceit, szám szerint 76-ot már meg is jelentették CD-n, Carnegie Hall Salutes the Jazz Masters címen!) A mostani eseményen már csak egy túlélő lépett fel az 1944-es legendás koncert szereplői közül – a harsonás J. J. Johnson. A korai évek turnézó zenekarait képviselte a bőgős Ray Brown, szintén az ötvenes éveket idézve Hang Jones tisztelgett Art Tatum emléke előtt. A hatvanas évek mementójaként Jimmy Smith és a gitáros Kenny Burrell Wes Montgomeryre, míg a brazil gitáros-zeneszerző Antonio Carlos Jobim és a jelenlegi tenorkirály, Joe Henderson emlékezett a bossa novára és Stan Getzre. A kiadó pop-jazz cége, a Verve Forecast előadói közül a szintetizátoros Jeff Lorber és a szaxofonos Art Porter lépett fel. De hogy a Verve nemcsak a múltba tekint vissza, azt három most hozzájuk szerződött művész reprezentálja. Gondolom, a zongorista Herbie Hancock nevét mindenki ismeri, a húszas évei első felében járó két ifjú titán, a trombitás Roy Hargrove-t és a bőgős Chris McBride-t talán még nem, de ők biztosíthatják a folytonosságot, az átmenetet a XXI. századba.
Fantasztikus ez a CD, bátran merem ajánlani minden olvasónknak!
Friss hozzászólások
6 év 3 hét
8 év 28 hét
8 év 32 hét
8 év 32 hét
8 év 33 hét
8 év 34 hét
8 év 34 hét
8 év 36 hét
8 év 37 hét
8 év 37 hét